WwW.Cosul-De-Gunoi.Do.Am
Traducerea: By Ted 4You
Să-nceapă petrecerea!
Da!
Gilly, vino aici!
Da! Da!
Să mergem! Suntem așteptați!
Accelerează! Mergi mai repede!
Petrecere!
Calc-o! Calc-o!
Da! Da!
Bună, fetelor! Am sosit!
- Sunteți gata de petrecere? - Da.
Am venit!
- Amice, ești diliu! - Da, sunt.
- Ești teafăr? - Sunt bine.
- S-o facem! - Să mergem!
Sigur.
- Ia te uită! - Prietene...
Gilly!
Băieți, revin.
- E prietenul nostru? - Fii atent!
- Sunt de calitate. Îți plac? - Merci, prietene. Sunt bune.
Știu.
- 200 de dolari, omule. - Ești criminal!
Ba nu, e un preț corect.
Fac cele mai bune cărți de identitate false din Pennsylvania.
Știi ceva? Ar trebui să menționezi asta în dosarul pentru facultate.
Prieteni, nu-mi vine să cred ce mentalitate banală aveți!
- Trebuie să vă aduc în rând cu lumea. - Ce spui de ea?
O luăm de la capăt.
Uite-o că vine.
- Bună, Karen. - Bună, Nathan.
- Ai grijă. - Să am grijă? La ce?
Tu te-ai izbit în mine.
Billy! Billy! Vorbesc serios. Ascultă-mă, Billy!
Haide. Vino.
Pe bune?
Ce palpitant!
Hai să ne îmbătăm!
De fiecare dată!
Stai! Stai! Stai! Fac un anunț!
Am vorbit cu tata pentru...
Bilete VIP la primul meci al echipei Pirates de acasă.
- Beau pentru asta. - S-avem o seară plăcută, băieți!
- S-o facem! Da! - O seară super!
Uită-te și la ăsta. Hei, trezește-te!
Indiferent cine ești, trebuie să pleci.
Părinții mei ajung acasă într-o oră.
Fetelor, trebuie să ne grăbim, altfel mă omoară părinții mei.
Strângeți-le în saci.
Chiar nu trebuie să mă ajuți să strâng toate astea.
Nu-i nimic. Măcar atât să fac și eu.
Dacă te văd părinții mei aici, n-o să fie prea drăguți cu mine.
Da... Nici ai mei.
La țanc.
Pune-ți mănușile și dezmeticește-te!
Nu pot să cred că mă pui să lupt așa, mahmur.
Vrei să bei ca un bărbat? Să te văd și luptând ca un bărbat!
Haide, start!
Lovește-mă!
Haide! Lovește-mă! Nu da în joacă!
Pocnește-mă! Aici!
Mișcă-ți picioarele!
Sunt aici, nu acolo. Haide!
Haide, eschivă!
Mâinile sus!
Băieții mei...
Mâinile sus! Haide!
- E o tâmpenie! - Îți spun eu ce-i o tâmpenie.
Să te îmbeți și să nu te poți apăra. Nu-ți poți păzi spatele.
Asta e o tâmpenie, fiule.
Haide, întoarce-te! Mișcă-te! Haide!
- Haide! - Kevin!
Sigur te bucuri c-ai petrecut aseară.
Pun pariu că nu-i la fel de gustos la ieșire ca atunci când îl bei.
Pentru mine asta e o petrecere.
Vrei să mă lovești, Nathan?
Nu te enerva. Ia-ți revanșa. Nu-ți pierde controlul.
Gândește! Folosește-ți mintea. Concentrează-te!
Îmbrățișarea unui urs... Asta-i tot ce poți?
Haide! Și maică-ta lovește mai tare de atât!
Arată-mi ce poți!
Încă ești lent!
Haide! Lovește!
Folosește-ți capul! Gândește!
Arată-mi ce poți, altfel o încasezi!
Credeam că boxăm.
Mereu ai spus că cel care rămâne în picioare, câștigă.
Crezi c-am terminat?
Dacă vrei să joci fără reguli, trebuie să ai grijă ce-ți dorești.
Ridică-te! Nici n-am dat tare.
Ce s-a întâmplat? Hai, folosește-ți furia.
Gândește! Păstrează-ți controlul.
Ce-o să faci? Nu poți da nici cu pumnul, nici cu șutul.
Ce-o să faci?
Haide!
Doar atât poți? Păstrează-ți echilibrul!
N-am toată ziua la dispoziție. Arată-mi ce poți.
Bună lovitură!
Așa mai zic și eu!
Sunt mai mare decât tine, Nathan, dar mă poți doborî. Haide!
Te văd eu când o să fii bătrân...
Băieți... Băieți!
Kevin!
M-ai prins. Termină-mă!
Doboară-mă!
Suficient!
- Ne antrenam. - Parcă încercați să vă omorâți.
Nu... suntem prieteni. Nu-i așa, Nat?
Bravo, fiule!
- Doamne, ce miroși a bere! - Pot să fac un duș?
Nu vreau să mă sune cineva într-o seară
să-mi spună c-ai intrat cu motocicleta într-un copac.
- Nici măcar n-am șofat! - Ai lipsit toată noaptea, n-ai sunat...
- Ești pedepsit o săptămână. - Vorbești serios?
- Da, vorbesc serios. - De ce?
- N-ai încredere în mine? - După seara trecută, nu prea.
Îți amintești zicala aia? Încrederea se câștigă.
Dacă vrei să nu te lovești, fă yoga.
- Spune-i. - Ai făcut cursuri de yoga?
- M-a dus mama. - Pe bune?
- Și a avut dureri a doua zi. - Când ai făcut yoga?
- Pe mine nu m-ai dus la cursurile de yoga. - Dacă te invitam, nu veneai.
Există o viață secretă în casa asta? N-am primit nicio notificare.
- Tatăl tău are nevoie de cursuri de yoga. - El are lucruri mai importante de făcut.
- Chiar ai nevoie de yoga. - La ce-i bună yoga?
- Pentru viață... - Spune-mi cum aplici practic yoga?
Pentru spirit...
Totul s-a întâmplat când am lăsat chiuveta plină de vase.
- Poți să le speli azi. - Haide.
Mama ta a gătit, eu am muncit... Tu ce-ai făcut?
- Iar ai o problemă! - Mereu e vina mea!
Ce mai e acum?
- De fiecare dată, Billy! - Pentru că e mai mult vina ta!
- E vina mea? - Te-ai gândit la asta?
Dacă nu mai ești în relația asta, pleacă de aici!
- Știi ceva? O să plec! - Te rog!
N-am nevoie de asta. Ești la liceu, Karen!
Pot avea ce fată vreau la facultate! Doamne!
La ce te uiți, ciudatule?
Uneori chiar mă simt ca un ciudat.
Adică merg ca toți ceilalți.
Dar în interior... mă simt diferit.
De parcă aș fi un străin în propria mea viață.
Servesc micul dejun la masă, cu părinții mei...
Și mă întreb... cine sunt acești oameni?
Nu crezi că toți simt asta în timp ce cresc?
Merg toți la psihiatru?
Nu toți au insomnii, probleme cu impulsivitatea și stăpânirea furiei, Nathan.
Am folosit tehnica ta.
Aseară m-a provocat un tip
și am simțit o dorință copleșitoare de a traversa să-i sparg fața.
Dar te-ai stăpânit.
Da. Am lăsat furia deoparte.
M-am calmat.
Nu merita efortul.
E grozav, Nathan!
Realizezi că probabil n-am mai fi avut această discuție
la tribunalul pentru minori, anul trecut?
Progresezi.
Încă mai am visele.
Când l-ai avut pe ultimul?
Acum două seri.
Erau detalii noi?
În general sunt aceleași. O văd pe femeie stând acolo.
Începe să-mi cânte. Cred că-i un cântec de leagăn.
Apoi urmează atacul.
Și se termină.
Nathan, unele vise se bazează pe realitate,
însă altele sunt metodele minții de-a trata anxietatea,
prin împingerea acesteia profund în subconștient.
Nu e neapărat ceva rău.
Majoritatea psihiatrilor nu vor să evidențieze lucrurile acestea?
Eu nu sunt majoritatea psihiatrilor.
Timpul nostru a expirat.
- O săptămână frumoasă, Nathan! - Mulțumesc.
- Cred că a câștigat meciul. - Categoric.
Sunteți niște dobitoci.
Nu știu cum m-ați convins să intru în echipa de wrestling.
- A fost ideea ta. - E amuzant, Gilly! E amuzant.
Dar știi ceva? E mult mai amuzant când bați.
Dar crede-mă, nu e deloc amuzant când te bate tipul ăsta.
Haide, Nathan!
Capul jos!
Ține-l jos! L-ai prins!
S-a terminat!
Da, cum să nu. E simplu când îți merge totul bine.
Serios, nici măcar n-a luptat.
- Tu poți să-l bați? - Da, probabil.
Ai intrat în miliție cumva?
Mă duc la trageri de trei, patru ori pe săptămână.
Sunt virgin. Ce altceva ai vrea să fac?
Așa-i.
- Era acolo, nu? - Da, era. Dar nu m-a sunat.
O luăm de la capăt.
Tu o privești, ea îți întoarce privirea,
vă placeți reciproc, dar nu ia nimeni inițiativa.
Maturizează-te, Nathan. Fă lucrurile să se întâmple, omule.
Te comporți de parcă ți-ar fi frică să vorbești cu ea.
Nu mi-e frică.
- N-am chef să merg la oră. - Nici eu.
- Atunci fă ceva. - Bine.
Ia lecții.
Bună... Karen.
Tare!
Nu vă cer decât minimul posibil la această materie,
care să vă creeze iluzia că într-adevăr învățați ceva,
iar mie să-mi acorde respectul cuvenit celui care chiar predă unei clase.
Se numește sociologie. Studiul societății.
A oamenilor, alții decât voi.
Va trebui să alegeți o temă de pe tablă
ca subiect al lucrării voastre de 10 pagini.
Cele 10 pagini ale lucrării voastre vor constitui 75% din nota semestrială.
Da, știu, știu, știu, v-am distrus viața.
Dar știți ce va face domnul Miles pentru voi?
Vă voi desemna un coleg.
Ca să învățați să împărțiți responsabilitățile.
Să divideți sarcinile de lucru.
Ernesto va lucra cu Suzanne. Nathan cu Karen.
Gilly va lucra cu Sean, iar Atzlob cu Muhammad.
Romeo și Julieta.
- Bună! - Ce mai faci? Ce surpriză!
Tu ce faci?
N-o să fac eu toată lucrarea, ai înțeles?
Am înțeles.
Încă îți plac jocurile...
Când ai fost ultima dată aici?
Aveai pat supraetajat.
Hei... Copii, vreți ceva de băut sau de mâncat?
Sau mai multe perne să...
- Să vă așezați pe podea. - Mamă.
Bine.
Să las ușa deschisă sau închisă?
Închide-o, te rog.
Bine.
Probabil ar trebui să începem.
Aici scrie că 2,300 de americani sunt dați dispăruți în fiecare zi.
Am găsit un website cu copii dispăruți.
Înălțimea lor, greutatea, vârsta,
mâncarea preferată, analizele medicale...
Ia uite.
Ultimul loc în care au fost văzuți, cu cine se jucau... totul.
O să-ți trimit acest link.
Ce-i cu povestea pe care am auzit-o despre tine?
Te-ai trezit în chiloți, pe gazon, după petrecere?
E doar o... glumă nevinovată.
- Corect. - Nu merită explicată.
Dar aveam chiloți. Da.
Credeam că iubitul tău o să se repeadă la mine în seara aia.
Nu-i iubitul meu.
Ce i-ai spus ca să-l descurajezi așa repede?
I-am zis c-o să-i tragi una în căpățână și-o să-l faci de rușine în fața tuturor
dacă se mai comportă ca un dobitoc.
De unde știi că l-aș fi lovit în cap?
De cât timp locuim unul vizavi de celălalt, Nathan?
Ia uite.
Ce este?
Am găsit un site care machetează
cum ar putea arăta copiii dispăruți în prezent.
Dacă recunoști o persoană, poți da click pe poza lor din copilărie.
- Ia uită-te la ăsta! - Jason Staton.
Devine Justin Bieber.
Pe bune!
Următorul.
- Ryan Cigrest devine... - Lady Gaga.
Următorul.
Matt Damon devine...
Tu.
Nu seamănă cu mine.
Nu, ai dreptate. E clar că nu ești tu.
Puștiul ăsta e foarte drăguț.
- Trimite-mi link-ul acelui site. - Da.
Vine unchiul meu să vadă ce fac, pentru că părinții mei au plecat din oraș.
Când vrei să începem proiectul?
- Vin la tine peste o oră? - Da. Super.
Pa.
Bizar...
Îmi place doar mâncarea mea acum.
Martin și Lorna Price.
Ce se întâmplă?
- Unde crezi că pleci? - Poftim?
Vino aici. Ai uitat că ești pedepsit?
Nathan, mama ta ți-a spus să vii încoace.
Treci încoace!
Ce faci? Te duci la Karen?
- Da, facem un proiect pentru școală. - Ce proiect?
Despre website-uri.
- Pot să plec? - Trebuie terminat în seara asta?
- Cam așa ceva. - Pentru școală?
Pentru școală.
- E pentru școală, corect? - Corect.
- E pedepsit în continuare. - Bine.
Numai că... Are teme.
- Bine. - Să nu stai mult.
- Am înțeles. - Vii la cină.
S-a făcut.
- Pa. - Să fii cuminte!
- Băiețelul nostru... - Nu pot să cred c-am fost de acord.
Doamne, Karen... Îmi amintesc că era o fetiță.
- Acum arată super bine. - E drăgălașă.
- Drăgălașă. - Și amabilă.
- Asta am vrut să spun. - Iar el e un băiat bun.
Da.
Bine, văd asemănarea, dar nu cred că ești tu, Nathan.
Bine, fie. Spune-mi de ce.
În primul rând, copil acesta are vreo 3 ani și jumătate.
- Nu arătăm toți la fel la vârsta aia? - Ba da.
Dar avem bărbia absolut la fel. Identică.
- Coincidență. - Bine.
Explică-mi asta.
Bine, e un tricou asemănător.
Nu doar tricoul, și pata de pe umărul stâng.
Poftim. Privește.
Fir-ar să fie!
Contact online.
Steven Price.
Marisa.
Marisa?
Nathan Harper.
Crezi că l-ai văzut pe Steven Price?
Posibil.
Poți să-mi dai detalii?
De unde sunteți, dle Harper?
Nu înțeleg. Nu ți se pare ciudat că vrea să-ți știe adresa?
Ce contează unde te afli acum?
Ceva nu este în regulă.
Nu crezi c-ar trebui să discuți cu părinții tăi?
Dle Kozlow, ați vrut să vă anunț imediat dacă website-ul este accesat.
Dacă află cineva, probabil vei avea probleme,
pentru că e o acuzație nefondată.
Și eu voie avea probleme, pentru că sunt complice.
Nu-i ciudat?
Poate că nu e decât o greșeală.
Ai putea fi adoptat, părăsit în fața ușii.
Nu se știe niciodată.
Dacă aș fi adoptat,
ce-ar căuta poza mea pe un site pentru persoane dispărute?
O întrebare mai bună ar fi...
Dacă este adevărat,
cine sunt oamenii care locuiesc în casa ta?
Vom face scufundări. Faci și tu scufundări cu noi, bine?
Vreau să studiezi, da? Vremea, schimbările meteorologice.
Vor exista momente în care eu și mama ta vom dormi.
Va trebui să preiei tu cârma. Viețile noastre vor fi în mâinile tale.
Nu vreau să te sperii, dar e periculos acolo.
Oceanul e o bestie înspăimântătoare.
Certificat de naștere
Ce-ai acolo?
Mi-am pierdut carnetul de șofer.
Am nevoie de asta ca să-mi fac unul nou.
- Asta e tot? - Da. Ce altceva să mai fie?
Sper că nu-ți faci acte false.
Nu.
- Ce se întâmplă? - Nu știu. Cred că-mi pierd mințile.
Părinții mei sunt prea plictisitori ca să fie psihopați.
Nu se știe niciodată, omule.
Aici ești tu, la vârsta de doi ani.
La trei ani.
La cinci ani.
La șase.
Stai o clipă.
Vezi fotografia ta de la 5 ani?
- Da. Ce-i cu ea? - E decupată ciudat.
Se vede puțin din umărul cuiva.
- Se vede c-a fost decupată. - Ce?
De parcă cineva nu dorea să apară în fotografia asta.
Mai ai poze de când erai mic? Ar îndepărta suspiciunile.
Nu prea.
- Doar câteva să-mi amintească de mine. - N-ai decât două poze din copilărie?
Doar pe astea le-am găsit.
Nathan, am un milion de poze de familie jenante.
Suficiente cât să-mi provoace greață.
Iar tu vrei să spui că n-ai decât două?
w.ww.s ubt.itr ari -n.oi.ro
- Ești prea șmecher ca să mai saluți? - Salut.
Adolescenții...
Bună, amice.
La ce te uiți?
Tricoul de când erai mic.
Ești mama mea?
Ești fiul meu.
- Nu înțelegi, puiule. E complicat. - Răspunde-mi!
Ești mama mea?
Nu, Nathan. Nu sunt.
Voiam să-ți spunem mai demult, dar n-am putut.
Continuă. Spune-mi.
Tot.
E și Kevin implicat. Trebuie să plec.
Dragul meu, nu te grăbi să ne judeci, da?
Tu nu știi...
Te iubesc.
Tu ne-ai făcut să fim o familie.
Te iubesc și ești fiul meu. Nimic n-o să schimbe asta.
Nu...
Îmi pare foarte rău.
Să nu mă urăști, da?
Îl chem pe tatăl tău.
- Da. - Bună. Am auzit că...
Karen, este adevărat. Tocmai a recunoscut mama.
Poftim? Doamne, Nathan! Probabil ești dezorientat.
- Vin la tine într-un minut. - Bine. Vino la ușa din spate.
Îmi pare foarte rău...
- Doamna Harper? - Da.
- Cum vă simțiți astă seară? - Bine, mulțumesc.
Suntem investigatori ai Departamentului de Justiție Juvenilă.
E vorba despre fiul vostru, Nathan.
Vrem să-i adresăm câteva întrebări.
Putem intra o clipă?
Stai, stai, stai!
Kevin!
- Unde-i? - Unde este?
Spune-ne unde e.
N-o să-mi luați fiul!
Cine sunteți?
Pornește mașina. Iau eu puștiul.
Pleacă, e un polițist. Du-te! Nu! Fugi!
Să nu te oprești!
Karen.
Hei. Intră în casă.
Totul va fi bine.
N-o să pățești nimic.
Nici nu o sa simți. E o mare pierdere, știi asta?
Hei!
Cine ești?
Răspunde-mi!
- Nathan, oprește-te! - Mi-ai ucis părinții!
Oprește-te! Oprește-te! O să-ți spun ce vrei să știi.
Dar n-o să mor aici.
- Pentru că e o bombă în cuptor. - Ce?
Dumnezeule!
Mulțumesc, dle. O zi plăcută!
- Cât de grav e? - Nu știu. Mă doare.
Te duc la spital.
Avem nevoie de un doctor. E cineva?
Ne trebuie un doctor. Vă rugăm!
Alo? Alo?
911. Ce urgență aveți?
Părinții mei au fost omorâți, iar cei care au făcut asta
cred că mă caută și pe mine.
Unde vă aflați, dle?
Sunt la spital.
La spitalul Vassar Brothers.
Dar părinții mei au fost omorâți pe strada Clear Water, numărul 209.
Vă rog să așteptați.
Să aștept? Cum adică să aștept?
Strada Clear Water.
Alte știri. Incendiul din suburbia Water Clear
a fost cauzat de o scurgere de gaze. Nu s-au înregistrat victime.
Poliția afirmă că locatarii nu se aflau în oraș în momentul incidentului.
Vă vom ține la curent.
Nathan. Nathan, ești acolo?
- Da. - Ești teafăr?
Sunt puțin zdruncinat, dar...
Stați! De unde știți cum mă cheamă?
Numele meu e Frank Burton.
Lucrez pentru CIA.
- CIA? De ce discut cu CIA? - Vrem să știm dacă ești bine.
Dacă sunt bine?
Am văzut cu ochii mei cum mi-au fost omorâți părinții.
Ai vorbit cu cineva după incident?
- Cu excepția lui Karen Murphy. - Nu.
Bine. Nu vorbi cu nimeni. Nu contacta pe nimeni.
Rămâi unde ești. Vor veni doi oameni după tine.
Unul poartă o flanelă roșie. Te vor ajuta.
Nathan, trebuie să ai încredere în mine.
Încrederea trebuie câștigată.
Nathan? Nathan!
De ce discut cu CIA?
- Vrem să știm dacă ești bine. - Dacă sunt bine?
Am văzut cu ochii mei cum mi-au fost omorâți părinții.
Da.
La spitalul Vassar Brothers. E la vreo 10 minute depărtare.
Va veni un doctor de la camera de gardă să te consulte în curând.
Vreau înregistrările fiecărei camere de supraveghere din acel spital.
- Îmbracă-te cu asta. - Ce?
- Doctor Bennet? Ce cauți aici? - N-am timp să-ți explic, Nathan.
Trebuie să plecăm de aici.
Îmbracă-te cu aia și mergi în spatele meu.
Ascunde-ți fața de camerele de supraveghere.
Ce legătură ai tu cu toate astea?
- Sunt o prietenă de-a tatălui tău. - Tata a fost omorât.
Mă refer la tatăl tău adevărat.
- Stai. - Ce e?
- Karen. - N-avem timp.
- Am venit pentru tine, Nathan. - Nu plec fără ea.
Au sosit.
Am ajuns.
Unde-s înregistrările camerelor de supraveghere?
- Bună. - Salutare.
- E-n regulă. Ea e... - Nu contează.
- Să mergem. - Da.
Caut doi adolescenți. Nepotul meu și iubita lui au fugit.
Grăbiți-vă.
Mai repede!
Haideți!
Uitați ieșirea! Ieșiți!
- Avem imagini. - Unde ești, Nathan?
- Unde-i mașina? - Aici.
Nu-mi plac baloanele.
Avem o potrivire.
Avem imagini cu ținta. În garaj, la etajul al doilea.
Ținta se îndreaptă spre vest, într-o mașină argintie, marca BMW. Ii urmărim.
Nu-i pierdeți din vedere!
- Domnule. - Ce-i?
Mai avem o potrivire. Ia uitați-vă.
Poți să-ți iei adio de la pensie, Jerry.
Nathan.
Vei avea timp să te ocupi de starea emoțională,
dar acum trebuie să te aduni.
- Cine ești de fapt? - Agent Braw, ținta se îndreaptă spre sud.
Sunt unul dintre custozii tăi, Nathan. Am fost desemnată să am grijă de tine.
La fel ca Mara și Kevin. Au murit apărându-te.
- E o nebunie. Sună la poliție, fă ceva! - Am făcut asta deja.
Am sunat la 911 la spital și a intrat un tip pe fir,
care spunea că e de la CIA.
- Frank Burton. - Burton? Pentru el lucrez.
- Ce? - Sau am lucrat.
Nu e de încredere. Doar noi 4 îți cunoaștem identitatea.
Mara, Kevin, eu și Burton.
Doi sunt morți.
Până voi lua legătura cu Martin,
n-o să-i acordăm încredere lui Burton.
Ținta se îndreaptă spre vest, peste pod.
Poftim. Bulevardul Clarendon, numărul 4311, apartamentul 2, Arlington, Virginia.
- Memorează adresa. - Poftim?
Găsește adresa și rămâi acolo până te contactează cineva.
Stai, trebuie să așteptăm mult acolo?
Așa am stabilit cu tatăl tău în caz că s-ar întâmpla așa ceva.
Cine e tatăl meu? Cine sunt adevărații mei părinți?
- Ea a auzit deja prea multe. - Ce?
- Vorbești serios? - Scapă de hainele alea cât mai repede.
Agent Braw, recalculează coordonatele.
În mai puțin de 20 de secunde va urma o curbă ușoară, înainte de pod.
- Voi încetini ca să puteți sări. - Să sărim?
Câmpul vizual le va fi obturat.
- Aveți 10 metri până la râu. - Doctor Bennett, e o nebunie!
15 secunde. Țineți minte.
De acum înainte să nu aveți încredere în nimeni,
în afară de Martin Price și Paul Rasmus.
Nici măcar nu-i cunosc pe acești oameni. Am nevoie de răspunsuri.
Toată viața ai căutat răspunsuri, numai că n-ai știut ce întrebări să pui.
Poți face asta, Nathan. Ai 10 secunde să deschizi portiera.
După ce sari, voi crea o diversiune.
- Nu știu dacă pot face asta. - 5 secunde.
Lasă fata. Ți-e mai bine singur.
- Eu ce-ar trebui să fac? - Ai încredere în mine.
- Inspiră! - Sari!
- Totul va fi bine. - Acum!
Ești pregătită? Sari!
Plecați de aici!
Un amărât de polițist de la circulație? Asta-i tot ce-ați găsit?
- N-o pierdeți pe afurisita aia! - Asta facem, șefu'!
Vino. Să mergem.
- Trebuie să intrăm în râu. - Poftim? De ce?
Vor încerca să ne găsească.
Pe aici.
Ai grijă pe unde calci.
Sunt în spatele tău.
Nathan Price se afla în mașină? Vreau confirmări!
Liniștește-te. Rămâi aici. Revin imediat, bine?
Stai aici.
Hei.
Vino.
Nu-i nimic. Ai plâns prin somn.
- Am visat... - Știu.
Nu trebuie s-o spui.
Trebuie să te duc acasă.
- Nathan, nu pot să plec acasă! - Vei fi în siguranță acolo.
N-o să fiu în siguranță acolo. Nu suntem nici aici.
Nu suntem în siguranță nicăieri.
Vino. Hai să plecăm.
- Unde mergem acum? - Mergi.
Nu mă pot întoarce acolo, Nathan. Nu înțelegi?
Părinții mei sunt în Italia.
Nici dacă erau acasă nu m-ar fi putut apăra.
Ce-ai vrea să fac, să sun din nou la 911?
Uite, oricine ar fi acești oameni și indiferent ce vor,
mă caută pe mine, nu pe tine.
- Cred că te vor lăsa în pace. - Chiar crezi asta?
Sau te gândești la ce a spus terapeuta ta în mașină,
- că ai mai multe șanse singur!? - Nu.
Bineînțeles că nu.
Numai că dintr-o dată, toți cei din jurul meu mor, Karen.
- Nu vreau să ți se întâmple nimic. - Trebuie să rămânem împreună, Nathan.
În cine să avem încredere acum dacă nu unul în celălalt?
Vino.
Comentarii pe: www.RadioFLy.ws
Acestea sunt ultimele informații pe care le avem
despre misiunea actuală a lui Martin Price.
Acum 10 zile, Martin Price a obținut o informație extrem de valoroasă.
Mai exact, o listă cu 25 de nume criptate.
Politicieni ai Statelor Unite și agenți secreți.
Toți au vândut secrete de stat la un moment dat.
Lista a fost furată de la omul acesta, Nicola Kazlow.
Fost agent de informații sârb. Acum e agent operațional independent.
O vrea înapoi. Cu disperare.
Ieri a avut loc un atentat asupra locuinței în care locuia Nathan, fiul lui Martin.
Doi agenți sub acoperire au fost omorâți.
Atacatorii erau mercenari plătiți.
Indiciile au făcut legătura cu Nicola Kazlow.
Martin Price e cel mai valoros agent operativ al Agenției.
Să-l apărăm pe fiul lui, Nathan, și Kazlow
sunt prioritățile noastre absolute.
Cum l-a găsit Kazlow pe fiul lui Martin?
Credem c-a descoperit existența băiatului acum câțiva ani, printr-un atac cibernetic.
De atunci aruncă momeli
prin intermediul site-urilor de persoane dispărute.
Una dintre capcanele lui a funcționat.
Nathan Price e mărul discordiei.
Cum așa?
Dacă îl găsește Kazlov înaintea noastră,
pune mâna pe lista lui Martin.
Ce mai trebuie să știu și nu-mi spui?
Băiatul a fugit de noi noaptea trecută
cu ajutorul unui agent veteran.
Jerry Bennett.
Mașina era goală când am ajuns acolo.
- Nici urmă de ea sau de copii. - Frank...
Vreau să ții situația sub control
înainte ca lucrurile să se agraveze și mai mult.
- Bună! Poți să ne duci în Virginia? - Urcați.
- Se ascund, Frank. - Unde naiba-i Martin?
Ultimul contact a fost din Béchaud, acum două zile.
De atunci a dispărut.
- Cel mai repede poate să ajungă aici... - În 36 de ore.
E timpul pe care îl avem ca să-l găsim pe puști.
Localizați fata, localizați-i prietenii, localizați-i pe toți cei cu care au vorbit.
Alertează toate stațiile externe să-l găsească pe Nicola Kazlow.
Dacă nu-l pot localiza, înseamnă că probabil e deja aici.
O să-l adăugăm și pe el pe lista problemelor noastre.
Bulevardul Clarendon. Asta e strada.
Bună ziua?
Lorna Price. Numărul 17937, strada Calvary.
G377.
- Ce este? - O cunosc pe această femeie.
Cine e?
Cred că e mama mea.
Probabil e apartamentul lui Martin Price.
Îl sun pe unchiul meu.
Să-i spun că încă trăiesc.
- Alo. - Unchiul Danny?
Mă scuzați, cred c-am format greșit.
- Karen? Karen Murphy? Tu ești? - Cine e?
Cineva care încearcă să vă ajute pe tine și pe Nathan.
De unde știți cum mă numesc?
Ești în pericol, Karen.
Mai încearcă și alții să vă găsească.
- Cine sunteți? - Nathan?
Ascultă-mă, Nathan. O să te găsim.
Nu te poți ascunde de noi. Pentru siguranța ta...
Să mergem.
Copiii...
Mulțumesc.
Adresa asta ar putea fi veche de 50 de ani.
Știi că șansele ca mama ta să mai locuiască acolo sunt...
Știu.
Dar e tot ce avem.
Ce adresă ciudată! Uită-te la numerotare.
G377.
E numărul mormântului ei.
Știi ce-i cel mai aiurea?
Nu mi-am cunoscut niciuna dintre mame.
Despre cea care m-a crescut...
N-aveam nici cea mai vagă idee cine era.
Sau ce a sacrificat pentru mine.
Iar Lorna Price...
Nu era decât chipul dintr-un vis.
Acum are și nume.
Dar tot un capăt de drum e.
Nathan, poate nu e un capăt de drum.
Florile acestea sunt proaspete.
Lasă-mă pe mine.
- Bună ziua. - Bună. Cu ce te pot ajuta?
Fratele meu și cu mine am vizitat mormântul mamei noastre.
Am văzut c-au fost lăsate niște flori acolo recent.
Ați putea verifica cine le-a trimis?
Am venit de foarte departe ca s-o vizităm.
Ne-ați putea ajuta cu această micuță favoare?
- Bine. Care e numele? - Lorna Price.
Bine. Florile sunt din Omaha, Nebraska, de la domnul P. Rasmus.
S-ar părea că-i livrare la distanță.
Aveți și o adresă?
Tocmai a fost căutat numele Lornei Price.
Într-un calculator din cimitirul Calvary.
- Cimitirul Calvary. - CIA-ul își mobilizează echipa
echipa de atac din Pittsburgh.
Doctorul Bennet a spus că putem avea încredere
în Paul Rasmus. Trebuie să-l găsim.
Vrei să conduci până-n Nebraska?
Nu. Probabil am folosit deja prea mult mașina asta.
- Trebuie să scăpăm de ea. - Și apoi?
N-o să putem trece de paza aeroportului.
- Au numele și chipurile noastre. - Știu. Am un alt plan.
Da?
- Tuscarora Pike, ruta 15. - Suntem foarte aproape.
Prietene, au venit niște tipi acasă la mine să pună întrebări.
Am ieșit prin spate. E o mare belea!
Ai adus ce ți-am cerut?
Da, trei buletine diferite pentru trei state diferite.
Da, sunt bune.
Karen, m-am uitat pe toate pozele tale de pe Facebook.
Le-am ales pe cele de la petrecerea de luna trecută,
pentru că mi s-a părut că arătai foarte bine în ele.
Dar le-aș putea folosi și pe cele de la plajă.
Sunt bune astea. Mulțumesc, Gilly.
Super.
Să ne mișcăm. Ar trebui să plecăm acum.
Nu e un loc sigur pentru niciunul dintre noi.
Îmi pare rău pentru părinții tăi.
Uite, dacă te mai pot ajuta cu ceva...
- Dacă ai nevoie de bani sau... - Suntem în regulă.
La revedere, Gilly.
- Mulțumesc, prietene. - La revedere.
- I-am localizat. - Spune-mi unde s-au dus.
Trenul de Pittsburgh spre Omaha, la linia 7.
Veniți încoace, vă rog.
Mulțumesc. Drum bun!
Călătorie plăcută.
Bine că e o singură noapte.
Îți amintești de vara în care familiile noastre au mers la lac?
După clasa a VIII-a.
Și de de casa de lângă lac. Noi... am sărit peste plimbarea cu canoe.
Da. Îmi amintesc.
Cât de cât.
Când ne-am întors la școală în acel an,
cum de nu m-ai invitat niciodată în oraș?
Nu știu.
Am crezut că a fost o chestie de-o vară.
Și...
O să murim, Nathan?
Nu.
Nu voi permite să se întâmple asta.
Ce e?
E mai bine decât în școala generală.
Asta pentru că acum știu ce fac.
Și nici nu mai ai aparat dentar.
Ar trebui să luăm ceva de mâncare.
Da.
Sunt lihnit.
Mă duc eu.
Bine.
O să bat de două ori la ușă înainte să descui.
Bine.
Sunt în tren. Merg spre sudul orașului.
Foarte bine.
Ne apropiem de stația Cincinnati.
Vă vom aștepta la următoarea oprire.
Ce foame am!
S-ar putea să-i placă asta.
Taci din gură!
- Spune-mi în ce cabină e. - Nu.
Cu asta se taie degetele.
Spune-mi în ce cabină e. Acum.
Vrei să ne mai jucăm?
Puștiulică!
Haide, Nathan! Folosește-ți furia! Gândește! Păstrează-ți controlul!
Haide, Nathan!
Fă ceva! Altfel o încasezi!
Ce poți să faci? Concentrează-te!
Gândește-te la asta! Gândește!
Gândește-te!
Ai grijă!
Așteaptă! Stai să-mi trag sufletul!
Gata.
Chiar că-i copilul lui Martin.
N-au cum să fi ajuns prea departe pe jos.
Să-l încercuim și să terminăm odată.
N-am înțeles până acum. Tot timpul în care mă antrenam,
luptam, boxam, el mă pregătea...
pentru acest moment.
Acum două zile nu eram decât niște liceeni obișnuiți.
Parcă s-ar fi întâmplat într-o altă viață.
Așa a și fost.
Agent Burton. Avem contact vizual cu ținta.
Merge spre sud pe autostrada 51.
După ei!
Renunță, puștiule!
Nathan! Nathan!
De ce fugi?
Uită-te în jur.
Îndreaptă cineva vreo armă spre tine?
Nu te amenințăm!
Dacă chiar sunteți de la CIA, care e numele meu adevărat?
Nathan Price.
Steven. Steven Price.
Steven e al doilea nume. S-au contrazis în privința asta,
dar mamei tale i s-a părut că Nathan e mai potrivit.
De unde știi asta?
Eram la spital în noaptea în care te-ai născut, Nathan.
Ce vrei?
Aș vrea să ies din noroiul ăsta, pentru început.
Copii, fugiți de 22 de ore. Probabil vă este foame.
Ce-ați spune dacă v-aș cumpăra un burger și un milk shake?
Vă era foame.
Karen, mă lași câteva clipe singur cu Nathan?
Agent Burton o să-ți îngrijească zgârieturile alea.
Așează-te aici.
Vrei să-mi spui ce s-a întâmplat?
Probabil ai multe întrebări.
Cine mi-a omorât părinții?
- Te referi la Mona și Kevin? - Da.
Numele lui e Nicolas Kazlow. E agent operațional independent.
La fel...
La fel ca tata?
Da, dar Kazlow lucrează pentru băieții răi.
Martin este... a fost unul dintre noi.
Femeia pe care o cunoști ca dr. Bennett l-a antrenat.
Și pe Lorna.
A cui a fost ideea?
De a mă da...
La casa de copii sau cum vrei tu să-i spui.
După moartea mamei tale, sincer să fiu,
nu știam dacă Martin o să cedeze nervos sau nu.
Nu se afla în situația de a crește un copil.
A conștientizat asta.
I-am spus că voi avea grijă să fii în siguranță,
pentru ca Martin să poată continua să facă ceea ce face.
Ce anume, mai exact?
E o lume aiurită, Nathan.
Oamenii ca Martin și Kazlow sunt fețele aceleiași monede.
Ascultă-mă, puștiule. Lumea în care ai pătruns,
e o lume pe care foarte puțini ajung s-o vadă.
Tu ai privit dincolo de cortină.
Suntem implicați într-un război tacit.
Nu e vorba despre gloanțe, bombe, granițe sau teritorii.
Moneda de schimb a acestui război este informația.
Pozitive sau negative, Nathan. Date. Asta urmărește Kazlow.
Și ce vrea acest Kazlow de la mine?
Martin a furat recent ceva extrem de prețios de la Kazlow.
Vrea să-l recupereze.
Dacă te prinde Kazlow,
îți pune tatăl într-o postură extrem de compromițătoare.
De ce i-ar păsa tatălui meu dintr-o dată de mine?
Nathan, nu știi absolut nimic despre tatăl tău.
Știu ca pe tine te sperie ca naiba.
Mayas, răspunde!
Tores, răspunde!
Lucrul pe care Kazlow îl vrea cu disperare,
pe care i l-a furat tata, ce este?
E optică pură.
O secvență de litere și cifre lipsite de sens.
O listă criptată a 25 de oameni care au vândut sau negociat
secrete de stat.
Ai idee cât de prețioasă este o asemenea informație, Nathan?
Numele tău e pe lista aceea, nu-i așa?
Ai o imaginație bogată.
E un lucru foarte periculos.
Plecați! Plecați! Acum!
La pământ! La pământ!
Ascunde-te după ceva solid!
Ține-ți capul jos!
Stați jos!
Haide!
Nathan! Nathan!
Ce naiba se întâmplă, Nathan?
Asasinarea părinților mei,
situațiile prin care am trecut,
sunt din cauza unei afurisite de liste.
Ce listă?
O listă cu nume pe care a furat-o tata.
Un tip, Kazlow, vrea să mă prindă ca să-l forțeze pe tata să i-o dea înapoi.
Ce mai tare fază e că am avut-o tot timpul la mine
și nu mi-am dat seama.
E în telefonul pe care l-am luat din apartament.
Cred că Martin și-a trimis-o singur, din motive de siguranță.
Doamne, Nathan! De ce n-ai dat-o CIA-ului?
Pentru că dr. Bennett avea dreptate când a spus
să nu avem încredere în Burton.
Suntem pe cont propriu.
- Al cui e telefonul? - Al tipului care ne-a atacat în tren.
Alo?
E foarte convenabil faptul că telefoanele mobile
pot deveni și dispozitive de ascultare.
- Kazlow? - Ai ceva ce îmi aparține.
E timpul să mi-l dai înapoi.
La ce-ți folosește? Nu fi prostuț.
Dă-mi-l și te las în pace.
Ce garanții poți să-mi dai?
Uite ce-ți garantez.
Dacă nu-mi dai lista aia,
îți omor toți prietenii pe care îi ai.
Zack, Gilly, vecinii, chiar și pe profesorii tăi plictisitori.
Iar când voi termina, tu vei fi vinovat
de moartea tuturor prietenilor pe care îi ai pe Facebook.
Cred că există o persoană anume căreia n-ai vrea să i se întâmple ceva.
Am dreptate, Nathan?
Părinții ei sosesc cu avionul Alitalia 449,
mâine după-amiază, la ora 15:20.
Dacă nu am lista până atunci, sunt morți.
Știi deja cum este să-ți pierzi părinții.
E un sentiment pe care deja l-ai trăit.
Am dreptate, Nathan, sau nu?
Bine. Bine.
Cum propui să facem?
- Simplu. Îți spun când și unde. - Nu.
Aleg eu momentul și locul.
Într-un loc public.
Cineva ne-a detectat semnalul!
Să mergem, băieți!
Trebuie să ne mișcăm rapid!
Nu mișcați!
Bun!
- Regret că n-au fost mai mulți acolo. - Da, dle.
- Încă ceva. - Ce?
Am găsit o înregistrare digitală. Nathan Harper are lista.
Nu. Nu! Nu! Nu!
Se întâlnește cu Kozlow să i-o dea.
Unde?
- Te-a urmărit cineva? - Nu cred.
Am luat mașina vecinului. Să nu-i spui c-am fost eu.
Ai făcut ce ți-am cerut?
- Ai făcut? - Da, omule, exact cum ai spus.
În tribune, sectorul VIP-urilor, sub 23 D.
Mulțumesc, prietene.
Baftă!
Aș fi vrut să existe o altă cale.
Și eu la fel.
- Te asigur că am situația sub control. - Ai băiatul?
- Nu. - Lista?
- Nu, dar... - Deci n-ai situația sub control, Frank!
- Alo? - Bună, Nathan.
Cine ești?
Eu sunt. Vreau să te întorci și să ieși imediat de pe stadion.
- Martin? - Ce te-ai maturizat!
Cunosc agenți buni care n-ar fi făcut față
situației prin care ai trecut în ultimele 24 de ore.
Dar nu poți intra. Kazlow va lua lista și te va omorî.
Nu și dacă îl omor eu primul.
Nu ești pregătit pentru asta.
- Am ajuns până aici, nu? - Nu trebuie să faci asta.
Sunt pe drum.
Ai încredere în mine, Nathan. Acordă-mi o șansă.
- Ai întârziat 15 ani, Martin. - Nathan, nu e momentul potrivit.
M-am săturat să aștept.
- Nathan? - Biletul e pe talpa statuii.
Deci?
Unde-i puștiul ăsta?
- Burns, vezi ceva? - Deocamdată nu, Frank.
Unde ești, puștiule?
Mă scuzați.
Ai grijă. Ridică-te.
Vrei popcorn?
Nu pricep jocul acesta, dar îmi place popcornul.
Mă bucur că te simți bine.
Ce s-a întâmplat?
Ce-am ratat?
Ai lista mea?
De unde știu că nu mă omori după ce ți-o dau?
N-ai încredere în mine?
Mi-ai omorât părinții.
Nu erau părinții tăi adevărați.
Ți-aș putea povesti totul despre părinții tăi adevărați, dar...
Nu sunt prea sigur că vrei să afli adevărul.
Ce adevăr?
Martin a fost ceea ce ei numesc Nivelul 5,
ceea ce înseamnă că avea autoritatea de a încălca Convenția de la Geneva.
Putea omorî femei, copii, pe oricine era necesar
pentru a-și îndeplini misiunea.
Mama ta, pe de altă parte,
era foarte loială.
N-a deconspirat locația în care se afla Martin
nici pentru a-și salva viața.
- Tu ai omorât-o. - N-am intenționat asta.
Era o femeie încăpățânată.
Îți amintești, Nathan?
Ar trebui. Erai și tu acolo.
Paris, 1995.
Nathan, gândește-te.
Mintea umană e foarte ciudată.
Sunt antrenat să dau atenție detaliilor, de la părul de pe gâtul tău
până la locația tuturor camerelor de supraveghere de pe acest stadion.
Dar în acea cameră de hotel
am făcut o mică greșeală colosală.
Am uitat să verific sub pat.
Patul.
Nathan...
Asta cauți?
Acum va trebui să-mi dai ce mi-ai promis la telefon.
Nathan?
- Frank, l-am localizat pe Nathan! - Unde este?
În tribuna de sus, cea de deasupra vizitatorilor.
Se mișcă repede.
Scuzați-mă! Îmi pare rău!
Mă scuzați!
- Martin. - Trăiești. Asta-i bine. Unde ești?
Într-un magazin de la etajul 11.
Ascultă-mă.
Vreau să-l duci în parcarea din partea de sud.
Dacă fac asta, mor.
Dacă rămâi unde ești, categoric mori.
Scoate-l afară. Ai încredere în mine.
De ce ar trebui să am?
Pentru că sunt aici, fiule.
Haide, Martin.
Nathan.
Nathan!
Stai sau trag!
S-a terminat, Nathan!
Ai încredere în mine, Nathan. Sunt aici, fiule.
Nu ești la fel de bun ca tatăl tău, Nathan.
Ești sigur de asta?
Martin!
Nathan?
Îl iau eu.
Ești exact ca tatăl tău, nu?
Să mergem.
V-am spus că am situația sub control, dle.
Bravo. Dă-mi-l să-l văd.
- E încă criptat, dle. - Nu-i nimic.
Lăsați-mă să-l predau la laborator și veți avea dosarul decriptat
pe biroul dvs, dimineață, la prima oră.
Ciudat.
Martin a spus că acesta va fi primul indiciu.
Ai vorbit cu Martin?
A spus că vei insista să-l decriptezi singur.
Să ai ocazia să-ți ștergi numele de pe listă.
Haide, Frank.
Ne așteaptă un interogatoriu lung.
Dați-i drumul.
E de-ai noștri.
Îmi pare rău pentru tot.
Ne vedem în curând.
Martin?
Dă-i telefonul băiatului meu, Frank.
Vrea să vorbească cu tine.
Ești foarte curajos, Nathan.
Rezolv eu cu Hudson.
Tu și Karen nu trebuie să vă mai faceți griji
în privința Agenției de acum înainte.
- Unde ești? - Aici. Te privesc de la distanță.
Ca întotdeauna.
Tot ce mi-am dorit vreodată a fost să te știu în siguranță.
Să fiu sigur că nu pățești nimic.
Dar am dat greș.
Îmi pare rău, Nathan.
Chiar regret.
Când o să te pot vedea?
De ce nu vii să discuți cu mine față în față?
Mi-ar plăcea asta. Mai mult decât îți poți imagina.
- Dar nu este posibil. - De ce?
Am luat unele hotărâri cu mult timp în urmă.
Eu trebuie să suport consecințele acelor hotărâri,
dar tu nu trebuie s-o faci.
E decizia mea.
Vreau să te cunosc.
Nu înțelegi riscurile.
Nu-mi pasă de riscuri.
Îmi amintești de mama ta.
Martin?
Tată.
Nathan.
Îți sunt părinte, dar n-o să-ți fiu niciodată tată.
Am pierdut această ocazie cu mult timp în urmă.
Nu știu dacă îmi poți înțelege motivele.
Poate că într-o zi vei înțelege.
Ești singura familie care mi-a mai rămas.
Mă lași singur?
Te vei descurca.
Îmi pare rău, fiule.
La revedere, fiule.
Nathan!
- Doctor Bennett? - Bună, Nathan.
Bună.
Spune-mi Jerry.
- Nu-mi vine să cred că trăiești. - Eu? Dar voi, copii?
Cum te descurci în situația de față?
Ești bine?
Da, sunt bine.
E pentru protecția ta.
Știu.
Încotro plec de aici?
Tatăl tău a vrut să-ți vorbesc despre aranjamentele unei case noi.
Nimic n-o să-i înlocuiască pe Kevin și Mara.
Știu asta.
Dar ne-am gândit că poate ți-ar plăcea să vii
să locuiești cu mine până termini liceul.
Apoi va urma facultatea și... Știi tu.
Orice altceva vei dori să faci.
Cum sună?
Da, sună bine.
Oki-doki.
Așadar... Plecăm de aici?
Încă nu.
Am eu grijă să ajungă teafăr acasă.
Înțeleg. Bine, de acord. Eu o să... știți voi...
- Voi fi aici. - Bine.
Nathan.
În legătură cu o anumită dră... M-am înșelat.
Ar trebui să te bazezi pe ea.
Da.
Merită.
Îmi pare rău că n-am văzut meciul.
Poți să mă inviți la altul.
Avem întâlnire.
Adică... după toate astea nu va fi ca după casa de pe lac între noi?
Știi care era problema în clasa a VIII-a?
Încă nu eram pregătit pentru tine.
Și-a trebuit să aștept 4 ani ca să mă inviți undeva?
Da.
Dar trebuie să recunoști...
A fost o primă întâlnire extrem de palpitantă.
Categoric.
Traducerea: By Ted 4You
WwW.Cosul-de-Gunoi.Do.Am